-Onpa herkullinen näky. -Kiitos.
-En puhunut kakusta. -Gordon, olet serkkuni!
-Ei se estänyt kuninkaallisiakaan. -Olet hyvin sairas mies.
Terve. Oletpa sinä oikea nami.
-Äiti? Veisitkö mummon kirkolle? -Vien. Tulehan mukaani.
Sanoisitko Dennisille, että kaikki on valmista?
-Miten hän voi? -Upeasti. Hän on tohkeissaan.
Usko pois. Hän on... tohkeissaan.
Dennis, täällä puhuu Gordon. Onko valmista?
Vau! Näytätpä... mahtavalta!
Onko siis valmista?
Selvä, annan sinulle minuutin aikaa, jotta...
Saat minuutin aikaa.
Dennis, nyt on lähdön aika. Dennis, on mentävä!
Dennis!
Dennis, me saamme lapsia.
Dennis? Dennis...?
Voihan nenä.
Dennis!
VIISI VUOTTA MYÖHEMMIN
Älä nyt viitsi! Pysähdy! Tule tänne sieltä!
Olisit nyt kiltti.
Sainpas! Missä se on? Tiedät kyllä, mistä puhun!
Apua! Raiskaus!
-Mikäs tämä on? -Ei aavistustakaan.
-Niin, ja sinä olet... -Paskiainen!
Varohan... Täällä ei ole mitään nähtävää.
-Missä rintaliivit ovat? -Mitkä rintaliivit?
-Juokse, senkin läski! -En ole läski!
En vain ole treenannut.
Menehän nyt siitä.
-Niin? -Päästäkää minut sisään, Mr G.
-Kuka hitto sinä olet? -Miksi... Dennis Doyle, alakerrasta.
Dennisin tappoi vuokraisäntä. Tiedätkö miksi?
-En. -Hän ei maksanut vuokraansa!
-Dennis! -Hei, Maya. Minulla on kiire.
-Onko sinulla rahaa? -Maya, sisään siitä!
Ja laita jotain päällesi!
-Huhuu... huhuu! -Niin?
Tiedätkö, mitä Dennisin vuokraisännälle tapahtui?
-En. -Hän sai mitalin ja jalkahieronnan.
Mr Ghoshdashtidar. Mr Ghoshdashtidar...
Kuinka se vanha viikari pärjää? Juhlista tulee kuulemma upeat.
-Tunnet Bilbon. Kylä on sekaisin. -Siitä hän varmasti pitää.
Jake, isäsi tulee kohta! Oletko valmis?
-Olen! -No, ole sitten salamyhkäinen.
Terve.
Miten menee? Vai niin...
Dennis. Niin, Dennis.
Tuletko kanssani drinkeille? Äh, mitä turhia.
Ei! Osuit minuun.
Leikimme hobitteja ja örkkejä. Arvaa, kumpi on örkki?
Kulta, voisitko...? Tämä sattuu jonkin verran.
-Kiitos. -Juttumme jäi kesken!
Hetki vain! Eikö Jaken isä haekaan häntä?
Tämä nyt on tyypillistä Dennisiltä.
Hyvä puoli tässä on se, että näytät upealta tänään.
Whit!
-Missä olet luuhannut? -Mitä? Olin vain...
-Hei, räkänaama. -Älä sano noin.
Miksen? Hän on räkänaama. Etkö olekin?
-Jake, tuo on inhottavaa. Menehän. -Ensin vessaan.
-Äiti! -Mene nyt.
Ja ota takkisi!
-Sinun piti olla täällä tunti sitten! -Lippujen kanssa oli häslinkiä.
Näytät kivalta. Ostinko minä tuon korun?
Et. Se oli... lahja, joltakulta toiselta.
-Keneltä? -Minulta.
-Täh? -Se kuului mummolleni.
Dennis, tässä on... hyvä ystäväni Whit.
Tämä taas on Jaken isä, Dennis.
-Miten voit? -Hyvin. Käytätkö kosteusvoidetta?
Kyllähän minä.
On kiva vihdoin tavata sinut. Nyt tiedän, miltä näytät.
-Etkö ole nähnyt yhteiskuviamme? -Ei niitä ole yhtään.
-Onko valmista? -On. Mennään.
Pitäkää hauskaa! Dennis, onhan sinulla nyt ne liput?
Libby, typeryksenäkö sinä minua pidät?
Tarvitsen liput! Onko kellään lippuja?
-Tyttäreni sairastui viime hetkellä. -Kiitos. Paljonko olen velkaa?
-Ei sillä väliä. -Tässä ovat kaikki rahani.
-Käykö? Poikani riemastuu. -Niinkö? Rikoit juuri lakia.
Hei, tuo oli viritetty ansa!
Ja tämä nyt on vain julmaa!
Libby! Sain vain varoituksen.
Ei tämä... Libby. Libby!
-Työskenteletkö Libbyn leipomossa? -En.
-Tapasimme kylläkin siellä. -Niinkö?
-Niin. -Mitä?
Olin silloin hirveän hermostunut.
Uskalsin puhua hänelle vasta viiden leivoksen jälkeen.
Olen töissä talousalueella.
Olen hedge-rahastonhoitaja Waterman Hughesilla.
Minä teen turvallisuusanalyyseja maineikkaalle firmalle.
Niinkö? Libby sanoi, että toimit vartijana naisten vaateliikkeessä.
Niinhän juuri sanoin.
Niinpä. Taidan mennä taksilla.
-Huomenna on tärkeä juoksu. -Tärkeä mikä?
Treenaan Nike River Run -tapahtumaa varten.
-Siis mitä? -Nike River Run.
Se on maratonjuoksu Thames-joen varrella.
-Miksi osallistut sellaiseen? -Se on hyväntekeväisyystapahtuma.
Rakastan juoksemista. Juoksin Lontoon maratoninkin.
Mikä sattuma! Katsoin sen televisiosta.
-Viimeisen tunnin. Nukuin pitkään. -Ymmärrän.
Tiedän kyllä, että tällaiset asiat ovat vaivaannuttavia.
Olet Jaken isä, ja...
Haluan sinun tietävän, että...
Pidän Libbysta sekä Jakesta äärimmäisen paljon.
Arvostan sitä, että käyttäydyt niin kypsästi asian suhteen.
-Haluatko tämän taksin? -Mene sinä vain. Odotan seuraavaa.
-Oli mukava tavata. Nähdään joskus. -Jep, toivon mukaan.
Tervehdys, hyvä herra! West India Quayhin, kiitos.
Moikka! Nähdään.
Dennis!
Dennis...
Sulje silmäsi. Sulje nyt vain.
Nyt voit avata. Hyvää ystävänpäivää.
Sehän on ihana.
Dennis! Dennis!
-Hei, Vincent. -Dennis.
-Miten bisnekset sujuvat? -Mitkä ihmeen bisnekset?
-Gordon... -Hiljaa!
Hyvä on!
3 000.
-Enempää minulla ei ole. -Laita kaikki, mitä löytyy.
Selvä. Värisuora, kuningas korkein.
Ässä korkein.
Mitä oikein tapahtui?
Kävi huono mäihä.
-Hei, sain sinulle ne liput. -Tarvitsin ne eilen!
-Etkö siis halua niitä? -Miksi ottaisin ne?
-Myy ne eBayssa. -Nehän ovat vanhat liput.
-Myy ne aikamatkustajille. -Koko iltani meni täysin pilalle!
Näytin ihan idiootilta Libbyn poikakaverin edessä.
Onko hänellä uusi mies? Millainen hän on?
Komea, menestyvä, ystävällinen. Oikea täydellisyyden perikuva.
-Ja hän juoksee maratoneja. -Miksi?
Niinpä!
Kuulehan. Ainoa vakava suhteeni päättyi murtuneeseen solisluuhun-
-joten en ehkä ole paras neuvoja.
Mutta olet jahdannut Libbya jo viiden vuoden ajan-
-joten olisi ehkä aika päästää irti.
-Mikä häntä vaivaa? -Jätit hänet raskaana alttarille.
Siitä on jo ikuisuus!
Naiset eivät unohda sellaista.
Jos voin auttaa jotenkin, niin kerro ihmeessä.
Vuokrani on aika paljon myöhässä. Voisitko lainata parisataa puntaa?
Olet niin ihana joskus! Tarvitsin tuota.
Kiitos kovasti. Nähdään taas.
Entä tämä sitten?
-Tähän et kyllä pysty. -Pystyn parempaankin.
-Tuo oli hyvä. -Jep.
-Olen pahoillani pidätyksestä. -Ei se mitään.
Useimmat yliopistot eivät enää välitä sellaisesta.
Hei, vielä yksi.
-Haluatko kuulla salaisuuden? -Tietysti.
-Luokallani on tyttö nimeltä Emily. -Eivätköhän opettajat tiedä.
-Hän näyttää puusammakolta. -Mitä?
-Hän näyttää sammakolta. -Et sanoisi noin.
-Pidän puusammakoista. -Niinkö? Hobittejakin enemmän?
-Vai niin. -Voisimme elää yhdessä.
Tuo nyt kuulostaa ihan joltain Whitin sanomalta.
-Hän sanoikin niin. -Äidillesikö? Mikä kusipää!
-Isä! -Anteeksi.
Oli hienoa, että olit niin kiltti, vaikket päässytkään musikaaliin.
Ei se haitannut. Whit sai eturivin paikat huomiseksi.
-Mikä kusipää! -Isä...
Kuljetukset alakertaan. Waterman Hughes.
-Niin? -Bonjour!
Whit!
Kiitos avusta.
Miksi olet täällä? Teetkö turvallisuusanalyysia, vai?
Miten voin auttaa? Olen menossa spinningiin.
Kuntopyöräilyä, tiedäthän.
-Jaa, minä ajattelin tuoppia. -Tuoppia... Jaa, tuoppia!
Vau. Joisin mielelläni tuopin, mutta on pakko treenata.
Tulisitko mukaani? Saisit hyvän treenin.
-Minulla ei ole varusteita. -Minä voin lainata.
Hienoa.
Ylämäki, lisää vastusta. Pinnistelkää, pinnistelkää!
-Ei sitten löysäillä! -Oletko sinä kunnossa?
-Mitä hän oikein sanoi? -Ylös satulasta. Ylämäki!
Ja nyt kunnon vastukset päälle!
Mistä halusit puhua kanssani?
Jake sanoi, että sinulla on liput siihen hobittimusikaaliin.
Joo, ystäväni sijoitti musikaaliin ja antoi meille liput. Hienoa, eikö?
Ajattelin tässä vain, että...
Et sinä varmaan halua homehtua siellä kokonaista kolmea tuntia.
No, juttuhan on näin...
-Jake on musikaalista innoissaan. -Niinpä.
-Talkkia? Se on virkistävää. -Uskon tuon kyllä.
Ajattelin vain, että voisin kenties viedä Jaken ja Libbyn puolestasi.
Jos se siis kävisi.
Tiedän, että olet vihainen itsellesi siitä taannoisesta lippufiaskosta-
-ja haluaisin kovasti auttaa sinua, mutta...
Toivon, että minusta tulee suurempi osa Jaken elämää-
-ja oikeastaan minä ihan odotan musikaalin näkemistä.
Saan tietää enemmän Jakesta. Ymmärräthän sinä yskän?
Ymmärränhän minä.
Voinko kysyä erästä asiaa? Miksi päästit Libbyn menemään?
-Totta puhuakseni... -Varo portaita.
-Polvesi voivat olla vetelät. -Ei tässä hätää.
Anteeksi! Olen ihan kunnossa!
Ensimmäinen porras on se vaikein.
-Soitit Libbylle. Jätä viesti. -Hei, Lib. Voisitko soittaa?
Hitto!
-Kuka hitto sinä olet? -Avaa nyt ovi.
Selvä.
Siinä. Toivottavasti maistuu. 48!
-Täällä! Terve. -Dennis, minulla on kiire.
-Voisimmeko puhua? -Emme. Osta jotain tai lähde.
Selvä. Saisinko yhden nimikkomuffineistasi?
Saisinko tämän suuren? Tuokin on hyvä! Se käy hyvin.
-Oliko vielä sitten muuta? -Joo. Mitä näet Whitissä?
-49! -Minulla on se numero.
-Mitä haluaisitte? -En lopettanut vielä.
-Eiköhän aikanne ole ummessa. -Ei täällä ole mitään aikoja.
-Nyt käytätte minun aikani. -Ei tämä mikään visailu ole.
-Ette te voita pullaa. -Näkemiin, Dennis. Niin?
Niin. Päivää taloon.
Olisiko teillä niitä piparipupuja?
Ei, niitä on vain pääsiäisenä.
Ai.
-Olisiko teillä muita pupuja? -Anteeksi.
-Mitä? -En maksanut tilaustani.
-Anteeksi hetkinen. -Siirtykäähän, että pääsen.
Mitä oikein näet hänessä? Onhan hän menestynyt.
Ja aika komeakin. Mutta entä sitten?
Luuletko, että haluan vain tyrmäävän rakastajan?
-En sanoisi häntä tyrmääväksi. -Minulla on syyni.
-Anna edes yksi hyvä syy. -Yksikö?
-Voisin antaa 50! -Täällä!
-Hetkinen! -Hän on kypsä ja vastuuntuntoinen.
-Hän huomioi toiset, pitää Jakesta... -Siinä oli vasta neljä syytä.
Hän on hyvä mies, Dennis. Hänhän jopa juoksee avustaakseen muita!
-Entä sitten? -Voisitko sinä juosta maratonin?
-Haluaisin suklaabrownien. -Hetkinen nyt vain!
-Libby, voin kyllä muuttua. -Hienoa. Mennään vihille!
-Tarkoitatko tuota? -En! Sitä tuli kokeiltua.
-Jätit minut raskaana alttarille. -Senkin mulkku!
Libby, minä olen muuttunut. Voin todistaa sen.
Miten muka?
No, minäpä kerron. Aion juosta maratonin.
-Siis mitä? -Juoksen maratonin loppuun asti.
Älä viitsi. Et tee mitään loppuun asti.
-Ei... Tuo on... -Et saa edes lausetta loppuun!
-Nyt olet vain... Mikä se sana on? -Mulkku.
-Kalanmuotoinenkin käy. -Mene kalakauppaan!
-Olen kasvissyöjä! -Selvä on! Selvä on.
-Dennis, lähde nyt vain. -Hyvä on! Minä lähden.
Todistan vielä sinulle, että voin olla kypsä ja vastuuntuntoinen.
-Dennis? -Niin, Libby?
-Se tekisi 2,75 puntaa. -Ai niin. Tietysti.
-Dennis nyt pystyy mihin vain. -Et sinä maratonia juokse!
-Miksen? -Olet laiska paska!
-Käyn spinningissäkin. -Ja nyt kävelet kuin John Wayne.
Tämä on tärkeää minulle. Olen tosissani!
Olen kyllästynyt tekemään asiat miltei loppuun asti.
Olen kyllästynyt katumaan sitä, etten nainut rakastamaani naista!
Elämäni muuttuu huomenna aamukuudelta!
Ei paha.
Terve.
-Onko parempi olo? -Huomattavasti.
Miten spinning sujui?
-Se oli fantastinen treeni. -Todellako?
Se oli myös hyvä tilaisuus tutustua Whitiin paremmin.
-Voisimme syödä yhdessä. -Luuletko?
-Sitten tanssimaan... -Nyt kyllä vitsailet.
En! Lopulta voisimme tulla meille ja harrastaa vaikka kimppakivaa.
-Taidat sittenkin pilailla. -Totta kai, Dennis!
En tiedä, mitä juonit, mutta unohda se.
En minä mitään... Hei, kamu!
-Oletko valmis lähtemään kouluun? -Hetkinen vielä!
Voinko kävellä kanssanne? Nähdään sitten myöhemmin.
-Nähdään. No, mennäänkö? -Jep!
Whit, olit Libbyn luona aika aikaisin aamulla.
Whit nukkui meillä. Hän hyppi äidin kanssa sängyllä!
Vau!
Hei, Jakey... Arvaa mitä?
Ystävälläni on ylimääräinen lippu. Pyydetäänkö Emilykin mukaan?
-Joo! -Kertoiko hän sinulle Emilystä?
Libby kertoi minulle, että aiot juosta maratonin.
-Jep. -Hieno päätös, oikeasti.
-Mahtava juttu. -Kiitos.
Miten pääsit enää mukaan? Ethän voi vain ilmaantua.
-Miksen? -On ilmoittauduttava etukäteen.
-Milloin siis? -Kolme kuukautta aiemmin.
-Milloin maraton juostaan? -Kolmen viikon päästä.
Poikkeuksiakin tehdään, jos tuet jotain järjestöä-
-mutta jokaisella järjestöllä on rajattu määrä juoksijoita.
-Älä huoli. Tämä hoituu. -Selvä.
-Oletko juossut maratonia ennen? -En. Miten niin?
-Se on aika rankkaa. -Siksi se onkin maraton.
Sitä kutsutaan maratoniksi vuoden 490 eKr. tapahtumien vuoksi.
-Eräs kreikkalainen sotilas... -Voinko keskeyttää?
-Niin? -Halusin vain, että lopetat.
Haloo, onko puhelimessa Kissojen suojeluliiga?
Juoksen pian maratonin. Voisinko juosta teidän järjestönne nimissä?
Hienoa! Joo, selvä.
Vai niin... Kuinka suuri se asu on?
Selvä, soitan uudestaan.
Hei.
Dennis! Älä tee noin asiakkaiden edessä.
Juoksin tänään alushousut jalassa, ja minulla taitaa olla ihottuma...
-Ymmärrän. -Pallini...
Selväksi tuli, Dennis. Pidä kätesi irti palleistasi työajalla.
Teen niin.
Dennis!
Anteeksi. Kutisi vain... niin maan penteleesti.
Olisinko siis pukeutunut aivoiksi?
Voinko soittaa takaisin?
Eikä!
Haluaisitko kupin teetä, Dennis?
Siinä se.
Tämä on viimeinen tilaisuuteni osoittaa, että olen muuttunut.
-Tiedätkö, mitä minä tekisin? -No mitä?
Hankkisin jotain voidetta tuota ihottumaa varten.
Annahan, kun kysyn jotakin.
Miksi jätit naisesi alttarille, kun hän oli raskaana?
En vain ollut valmis siihen.
Ystäväni, hammastahnahan pursusi silloin jo tuubista.
Ihan sama, olitko valmis vai et.
Minua pelotti.
-Olet siis pelkuri. -Voisimmeko vain juoda teetä?
Et uskonut olevasi tarpeeksi hyvä hänelle.
Eikö niin? Pelkäsit, että voinut antaa hänelle, mitä hän tarvitsi-
-tai mitä hän ansaitsi!
Minäkin pelkäsin sinä päivänä, kun nain Mrs Ghoshdashtidarin.
Levätköön rauhassa.
-Pelkäsittekö? -Kyllä! Mutta arvaapa mitä?
Olinkin tarpeeksi hyvä, koska panostin kaikkeni.
Teit tyhmän tempun, Dennis. Mutta hän rakasti sinua silloin.
Siihen oli varmasti hyvä syy!
Oliko teillä hyvä avioliitto?
Muistan, että hän täydensi minut-
-ja että vietin joka ikisen päiväni parhaan ystäväni kanssa.
Mutta kaikista parhaiten...
...muistan kaiken sen naimisen.
-Kolme astetta tyyrpuuriin. -Minä olen kapteeni.
Kapina, kapina!
Ohoi, toverini!
Anteeksi, että olemme myöhässä. Whit halusi ottaa paattinsa mukaan.
Tässä, Jakey. Painahan tuota. Ei sitä! Tuota tuossa.
Mahtavaa! Voinko minäkin ohjata?
-Et, mutta voit katsella vierestä. -Kapina!
Tulisitko...?
-Menikö teillä mukavasti? -Joo, kunnes kapteeni Bligh saapui.
-Whit ottaa asiat vakavasti. -Nouskaa laivaan!
Muuten saatte tuta Hänen Majesteettinsa tykit!
Ei, älä koske siihen.
-Mikset anna minun ohjata? -Se on minun laivani.
-Juoksetko sen maratonin? -Ehdottomasti.
Siitä tulee hienoa. Minusta tulee ihka uusi Dennis.
Olen ajatellut asiaa, ja en tosiaankaan välitä.
-Mitä tarkoitat? -Mitä luulet saavuttavasi?
Luuletko, että 42 km juoksu muuttaa mennyttä jotenkin?
Ehkä muutat mielesi, kun näet minut sortseissa.
Whit järjestää minulle synttärit parin viikon kuluttua.
-Jake haluaisi sinutkin sinne. -Jake, vai?
Kenen vene tämä on? Kenelle tämä vene kuuluu?
Hei, onko tämä teidän veneenne?
-Ei onnistu! -Hän ei edes ylety varpaisiinsa.
Haluaisitko pitsaa, Dennis?
-Otanhan minä... Au! -Tulehan nyt.
-Lopeta! -Aiotko yhä juosta maratonin?
-Siihen minä tähtään. -Luojan kiitos!
-Miksi kysyt tuota? -Löin vetoa koko omaisuudestani.
-Minun puolestaniko? -Dennis, olethan paras ystäväni.
-Kiitoksia. -Voin tienata rutosti.
Ellen pääse maaliin, Vincent lynkkaa sinut.
-Kyllä sinä maaliin pääset. -Miten voit olla noin varma?
-Sinä siis valmennat minua. -Aivan.
-Miksi te olette täällä? -Olen hänen assistenttinsa.
-Miksi? -Koska minulla on tämä!
-No niin, alahan juosta. -Etkö opeta jotain tekniikkaa?
Jalka toisen eteen ja pökköä pesään.
-Miksi olettekaan täällä? -Saat motivaatiota!
Nosta polviasi. Et tule onnistumaan, jos jatkat tuota. Lisää hikeä.
-Dennis, haluatko sivalluksen? -En.
Juokse sitten tuulen lailla!
Tämä on raskaampaa minulle.
Tsemppiä, Dennis! Vauhtia!
Näyttää hyvältä! Dennis, yritä pysyä vauhdissa.
Hetkonen nyt vain... Minulla taitaa olla rakko jalassa.
-Selvä... -Varovasti nyt vain.
-Selvä pyy! -Onko se pahakin?
Ei se paha ole. Ei lainkaan.
Tuohan on valtaisa!
-Katsohan tuota. Se on kuin kohtu. -Älä!
Ehkä sen sisällä kasvaa mies, joka osaa juosta.
Mitä oikein höpötät? Sinun pitää puhkaista se.
Ei käy. En todellakaan puhkaise mätäpussiasi.
-No, annahan neula sitten. -Parempaa en löytänyt.
-Ei hätää. Puhdistin sen. -Millä?
Se on puhdas.
Kyllä tämä onnistuu... Paina se vain nyt sisään.
-Puhkaise se! -En pysty, pelottaa!
-Anna se nyt tänne! -Tee se tosi hellästi.
Kolmeen laskien. Yksi...
Sisään se painui. Vedä se irti!
-Heti! -Pysy aloillasi!
Olen niin pahoillani. Näin ei ole koskaan käynyt.
Olen katolinen!
Tuo oli toiseksi ällöin neste, jota silmässäni on ollut!
-Kuka ovella on? -Mr G.
-Laita jotain kivaa päälle. -Mihin menemme?
Vuosittain sadat ihmiset kärsivät akuutista aivokuoren pöhöymästä-
-eli Habsburgin oireyhtymästä. -Ymmärrän.
-Mistä taudin tunnistaa? -Alaruumis lakkaa toimimasta.
Usein potilas kiroilee epäsäännöllisin väliajoin.
Tautiin liittyy myös kroonisia ilmavaivoja.
Toivon mukaan voimme kerätä rahaa ja auttaa taudista kärsiviä-
-kuten Mr Ghoshdashtidaria.
Meidän mielestämme mr Goshdash... Goshdashtidar...
...Ghoshdashtidarin tila on vakava, ja hän ansaisee tukemme.
Meistä olisi hienoa nähdä Mr Doylen juoksevan-
-akuutin aivokuoren...
Aivokuoren pöhöymän eli Habsburgin oireyhtymän.
...edustajana. Ilman muuta!
Tarvitsemme vain järjestön rekisterinumeron.
-Siis minkä? -Rekisterinumeron.
Tuo ei olisi voinut enää huonommin mennä.
-Rullatuolin tyrmäämä. Ironista! -Olen niin pahoillani!
-Sattuu! -Älkää vain siirtäkö häntä.
-Pystyttekö nousemaan? -Jalkani on murtunut.
-Olemme pahoillamme. -Soita ambulanssi!
Tämä ei voi olla totta. Minun piti juosta maraton.
Niin monet luottavat minuun.
Hyväntekeväisyysjärjestötkö?
Mitkä järjestöt?
-Mitäs tykkäät? -Kiva.
EREKTIOHÄIRIÖ
-Nikotiinilaastari? -Tässä.
-Kävitkö vessassa? -Hoidettu.
-Oletko valmis tähän? -Olen.
-Korotan. -Älä!
Hei, Dennis! Näin kaverisi Gordonin tänä aamuna.
-Varastiko hän jotain? -Hän kertoi pikku vedostanne.
Joo. Eikö olekin hullua?
-Minäkin päätin lyödä vetoa. -Kenen kanssa?
Sinun tietysti! Lyömme vetoa nyt.
Kuules nyt. Jos pääset maaliin, voit unohtaa vuokravelkasi.
-Ja ellen pääse? -Pakkaat kamasi ja lähdet.
Sitten saan vihdoinkin vuokralaisen, joka maksaa laskunsa ajoissa.
Ei käy.
-Käykö? -Käy.
Maya, jos todella luulet... Tervehdys, Mr Ghoshdashtidar.
Minulla on sinulle yllätys!
-Ei kai se paistinlasta? -Ei!
Vau.
Jotta sinusta tulisi parempi mies.
Kiitoksia.
-Herra Täydellisen täydellinen tönö. -Yritäpä sanoa tuo kännissä.
Voisin yrittääkin.
Terve, Dennis. Mukavaa, että pääsit.
Vau, Libby! Näytät... vau.
-Kiitoksia. -Onko kaikki hyvin?
Sinä olet näkymistä kaunein.
-Olen Gordon, Libbyn serkku. -Gordon, tietysti. Mukava tavata.
-Niinkö? Eikö hän olekaan kusipää? -Dennis!
-Gordon! -Ei se mitään, Lib.
Libby, ostin sinulle lahjan. Se on CD-levy.
Toivottavasti pidät siitä, sillä minulle ei ole kuittia.
-Kiitos... luulisin. -Missä vessa on?
Voin näyttää sinulle. Viihdytä sinä Dennisiä.
Selvä. Mutta vain, jos hän kestää kusipään jutustelut.
-Gordon vitsaili. En sanonut niin. -Sanoithan.
Niin sanoinkin.
-Whit vaikuttaa kivalta. -Hän onkin.
Komea, ystävällinen, rikas, pitää Jakesta... Löysitkö hänet esitteestä?
-Mitä ajat takaa? -Tilasin kengät postimyynnistä.
Pehmeänahkaiset, upeat kengät, mutta sattuivat ihan helvetisti.
-Pidän tuon mielessä. -Vau!
Olisiko kummallista, jos kävisin kylvyssä?
Olisi se outoa.
Siinä. Kippis!
Kippis.
-Mitä mieltä olet? -Joku taitaa pissata autoosi.
-Mitä? -Vitsi.
-Se oli hyvä. Näetkö tuon tuolla? -Minkä?
Tuon tuossa. St Paulin katedraalin. Näetkö sen?
Se on lempipaikkani. Tiedätkö miksi?
Sielläkö tajusit ensi kertaa, kuinka upea tosiaan olet?
Maratonin maaliviiva tulee sinne.
-Enää kaksi päivää. -Tuskin maltan odottaa.
Se on upein tunne maailmassa. Saat varmasti siitä potkua.
-Et usko mahdollisuuksiini. -En.
-Mikset? -Maraton on rankka.
Siihen vaaditaan asioita, joita sinulla ei tunnu olevan.
Minulla on oikein hienot juoksukengät, kiitos vain.
Puhun itsehillinnästä ja sisusta. Vaikka oletkin kovin vitsikäs-
-jossain vaiheessa juoksua tulee varmasti eteesi vaihe-
-jota juoksijat kutsuvat "seinäksi".
Et voi hengittää, ajatella tai edes liikkua kunnolla.
Haluat vain luovuttaa. Ja uskon, että lopulta luovutatkin, Dennis.
On eri asia, löytääkö sellaisen tytön kuin Libby-
-vai saako hänet pidettyä itsellään.
-Tarvitsetko vielä juotavaa? -En, minä...
Selvä.
-Voi paska! Anteeksi kauheasti. -Ei se mitään.
-Soodavettä se vain on. -Lopetanko siis tissisi hieromisen?
Voin kyllä hieroa toistakin, ettei jää keskeneräinen olo.
-Onko sinulla hauskaa? -On! Kiitos kysymästä.
-Olet laihtunut. -Pikkaisen. Olen treenannut.
Missä Jake on? Luulin, että hän tulee mukanasi.
Whit ajatteli, että meillä olisi hauskempaa kahdestaan.
Mitä mieltä itse olit?
-Taidan mennä sisään. -Libby...
En koskaan kiittänyt sinua.
-Mistä? -Päästit minut takaisin elämääsi.
-Jaken elämään. -Niin no, tiedäthän...
En olisi yllättynyt, jos olisit häipynyt kokonaan.
Olisit ehdottanut aiemmin!
-Tarkoitin... -Jake tarvitsee isäänsä.
Niin...
Olit oikeassa minusta ja siitä maratonjuoksusta.
Tarkoitukseni oli voittaa sinut jälleen itselleni.
Toivoin, että voisimme olla jälleen yhdessä-
-mutta kun näin sinut Whitin kanssa...
-Dennis... -Tiedän, että olen hirveän tekopyhä.
Tiedän, ettei tämä muuta tai paranna mitään, mutta...
Minulle riittäisi sekin, että kunnioitat minua.
Haluaisin, että hymyilet, kun ajattelet yhteistä aikaamme-
-etkä näkisi sitä pelkkänä ajantuhlauksena.
Tiedän, että käyttäydyin tyhmästi hääpäivänämme.
Tein jotain todella idioottimaista. Mutta...
Ajattelin pilata päiväsi sen sijaan, että pilaisin koko elämäsi.
Onko tuossa mitään järkeä?
Olet varsinainen tollo.
-Hei, toin sinulle jotakin. -Mikä se on?
-Luulen, ettei sinulla ole tätä. -Joukko luotettavia poikaystäviä?
Ei, tämä nyt on vain...
Avaa se myöhemmin. Hyvää syntymäpäivää.
Kiitos.
-Ei, en voi... -Saisinko huomionne?
Huomio... Mihin olet menossa? Voisitteko katsoa tännepäin?
-Hei. Kiitos, että tulitte. -Kiitoksia!
Kuten tiedätte, juhlimme tänään Elizabeth Olivia Odellin syntymää.
Kuten moni teistä tietää, intohimoni on juokseminen.
Vain muutaman päivän päästä juoksen jälleen maratonin. Kiitos.
Juoksussa onnistuminen vaatii samaa kuin rakkaudessakin.
Intohimoa, päättäväisyyttä ja jotain, jota tarvitsin Libbyn kanssa:
Kestävyyttä.
-Asiatonta käytöstä. -Tässä asiani ydin:
Sekä juoksussa että rakkaudessa tarvitaan suurta sydäntä-
-ja Libbylla on suurin sydän, johon olen koskaan törmännyt.
Onneksi olkoon, kultaseni.
-Juoksukengät! -Saisinko katsoa niitä?
Yleensä juoksen juoksuni yksin, mutta tällä kertaa ajattelin...
Ajattelin kysyä, haluaisitko kenties juosta rinnallani?
Libby... Menetkö naimisiin kanssani?
Kyllä. Menen.
Se on niin kaunis... niin kovin kaunis!
Kiitos.
Kiitos kaikille.
-Olet hullu! -Jäinkö jostain paitsi?
Sinä senkin...!
Voit tunkea sormuksen persuksiisi!
Senkin amerikkalainen paskapää.
YKSI KUVA EI HAAVAA TEE...
Dennis!
Mitä meidän tulisi tehdä, Dennis?
Jake suuttui minulle, kun yritin selittää-
-joten ajattelin kysyä sinulta, voisitko jutella hänelle tänään.
Hänen pitäisi kuulla sinulta, että olet aina hänen isänsä.
Et taida olla dieetillä enää.
Dennis, kuunteletko sinä? Dennis!
Kerronko siis Jakelle, kuinka täydellinen Whit on?
-Että elämästä tulee täydellistä? -Ei.
-Älä käytä noita sanoja... -Miksi nait sen tyypin?
Hän vetäisi sormuksesi kengästä.
Dennis, olet ainoa, joka osaa auttaa Jakea.
Nai vain Whit, jos haluat. Saat tehdä omat virheesi.
Mutta älä keskeytä aamiaistani ja houkuttele minua avuksesi.
Saisinko mitenkään ketsuppia?
-En juoksekaan. -Mitä?
Sanoin, etten juoksekaan.
-Miten niin et juokse? -En juokse sitä maratonia.
Luulitko oikeasti, ettei Libby löytäisi ketään sinua parempaa?
-Sinut on helppo peitota. -Kai minä sen tiedän.
-En vain välitä siitä enää! -Entäs minä sitten?
-Mitä sinusta? -Satsasin rahaa!
Se ei ole minun ongelmani. Lopeta tuo!
En minä ole luovuttaja.
Korvani!
Selvä... Nyt riittää!
Pysähdy edes minuutiksi!
-Juoksetko sinä? -En!
-Hyvä on... -Juoksetko sinä?
Kulkuseni!
Juuri noin, juokse karkuun! Niinhän sinä aina teet.
Juokse karkuun!
-Hei! Mitä hittoa... -Terve, Dennis.
-Mitä oikein teet? -Gordon kertoi, ettet juokse.
Juoksetko sinä vai et? No sitten.
Dennis, mehän löimme vetoa. Sinä saat häipyä!
Mr Ghoshdashtidar! Mr Ghoshdashtidar...
Kuka hitto sinä olet? Luulin, että olet hyvä mies.
Ehkä hieman hullu, mutta silti. Maya oli oikeassa. Olet toivoton.
Juokset aina karkuun, et ikinä oikeaan suuntaan.
Ostin sinulle uudet juoksukengät. Ne olivat parhaat mahdolliset.
-Niin, mutta... -Ei mitään muttia!
Esität aina tekosyitä. Mikään ei ole ikinä sinun omaa syytäsi!
Kerronpa sinulle jotain, Dennis Doyle alakerrasta...
Kaikki on sinun syytäsi!
-Terve. -Hei.
-Pidätkö pihamyyjäiset? -En. Missä Libby on?
-Hän hakee Jaken koulusta. -Kaipa minun pitäisi onnitella.
Jaa... niin. Kiitoksia.
-Paras mies voitti. -En tiennyt, että kilpailimme.
Dennis! Onko Jake kanssasi? Onko hän täällä, Whit?
-Luulin, että haet hänet. -Libby, mitä nyt?
-Mitä oikein sanoit hänelle? -Mitä tarkoitat?
-Hän karkasi Emilyn luota. -Siis mitä?
Hän karkasi! Jake karkasi.
Jake!
Gordon! Gordon!
-Niin? -Jake karkasi. Hän karkasi!
No, rauhoitu nyt hetkeksi. Mihin hän voisi mennä?
Hei, räkänaama.
Joo, hän voi hyvin. Tulemme puolen tunnin päästä. Selvä.
-Onko äiti vihainen minulle? -Hän on iloinen, että olet kunnossa.
-Mitä oikein tapahtui? -Emily ei halua olla tyttökaverini.
-Miksei? -On eräs toinen poika, Robert.
Hänellä on ponihäntä, ja Emily tykkää hänestä.
Vain siksikö, että pojalla on ponihäntä?
Jake, kasvaessasi tulet kyllä tajuamaan-
-että maailmassa on paljon pahaa, paljon vielä tätäkin pahempaa.
-Mutta ei karkaaminen auta. -Miksei muka?
Ei se ratkaise ongelmaasi. Kun pysähdyt, se vaivaa sinua yhä.
Sitä pitää vain yrittää keksiä ratkaisu, vaikka se vaikeaa onkin.
Niinkö sinä teet, isä?
Isä...?
Dennis. Dennis!
Gordon!
Löysitkö sinä hänet? Hyvä. Täällä et voi yöpyä.
-Gordon! -Mitä?
-Minä juoksen. -No tulehan ylös sitten.
-Ihanat. Mistä sait nämä? -Whitin luota.
Hiilihydraatteja on syötävä paljon.
Cosmossa luki niin. Mites jalat?
-Tuntuu ihan hyvältä. -Onko kengät, sortsit, penispaita?
-On! -Ai niin.
-En ole nyt sillä tuulella. -Nännejä varten. Juokset 42 km.
Paita hankaa nännejäsi kovasti, etkä tosiaan halua niiden hiertyvän.
Cosmostako luit? Ei käy, enkä syö tätä. Mennään nyt jo nukkumaan.
Anna minun nyt edes pedata.
-Haluatko vielä muuta? -Onko sinulla tyynyjä?
Sitten tuo saa kelvata.
Milloin sinun pitää herätä?
-Herätys seitsemältä. -Ei ole kelloa.
-Miksei? -Ei minulla ole syytä herätä.
Juoksu alkaa yhdeksältä, joten lähdetään kahdeksalta.
Selvä.
Öitä. Olet rakas.
Lontoossa on kaunis päivä Nike River Runia ajatellen.
-Yleisökin on innoissaan, Denise. -Totta puhut.
42 kilometriä Thamesin vartta pitkin-
-mukana yhteensä 10 000 juoksijaa.
Upea tapa kerätä rahaa monelle tärkeälle järjestölle.
Kuten näette, toimitsijoita seisoskelee jo lähtöviivalla.
Juoksun alkuun on enää alle tunti.
Upea juoksureitti kulkee Thamesin vartta pitkin-
-ja useiden siltojen, kuten Waterloo Bridgen ja Albert Bridgen kautta.
-Juokse hitaasti mutta varmasti. -Selvä juttu.
Ennakkosuosikkien joukossa on japanilainen Hiroshi Zumuzu-
-sekä tietysti myös Yoshimi Tamada.
Idiootti!
-Peruutetaan! -Eikä peruuteta.
Pitäkää silmällä myös vahvoja kenialaisia-
-Wilson Gittayta ja Colin Ngdebwaa. He ovat aina joukon kärjessä.
-Tätä pitemmälle en aja. -Mutta juoksu alkaa!
-Sillan yli vain. 15 puntaa. -Onko sinulla rahaa?
-On pieni käteisongelma. -Sepä vasta sääli.
Odota! Tämä on 1940-luvulta...
Rolex 520 Perpetual Oyster! Ei lainkaan hullumpi.
-Gordon, et sinä voi... -Tämä on sijoitus.
Kiitos. Nähdään sitten myöhemmin.
Onnea!
Juoksijat aloittavat yleensä valmistautumisensa jo aamusta.
He syövät tasapainoisen aamiaisen ja tarkastavat fyysisen kuntonsa.
Tällaisena päivänä huolimattomuus on joko äärimmäisen naiivia-
-tai täysin idioottimaista.
Tännepäin, vielä vähän... Siihen juuri.
-Varokaa, se on antiikkia. -Alkoiko juoksu jo?
-Laita se päälle. -Näin ikään.
Ihastuttavinta on se, että juoksijoita on kaikensorttisia.
Eliittiryhmä seisoskelee tuolla-
-ja tuolla taas näemme, no, vähemmän loisteliasta väkeä.
Katsokaa, kun poikamme venyttelee.
-Tupla vai kuitti? -Älä yritä.
Vain parin minuutin päästä lämmittelyn aika on ohi.
Nyt on omien rituaalien aika, mikäli sellaisia löytyy.
-Kas vain... Sinähän tulit. -Jep.
-Onnea matkaan. -Samat sanat. Miten nännisi voivat?
Hienosti.
-Lisää paahtoleipää! -Kannustatko isää vai Whitiä?
-Ketä itse kannustat? -Isää tietysti.
-Entä sinä? -Syöhän nyt leipäsi.
-Miksi minä olen kilpikonna? -Mehän löimme vetoa.
En uskonut, että edes tulisit.
Ottaen huomioon aikaisemmat luistamisesi tilaisuuksista.
-Se oli silloin, tämä on nyt. -Ei, Dennis...
Tämä on nyt!
-Älä turhaan roiku kannoillani. -Samat sanat.
Noin sitä pitää.
Lähtölaukaus ammuttiin. Näemme jälleen hienon maratonin Lontoossa.
Matkaa on juostava 42 kilometriä Lontoon ruuhkaisia katuja pitkin.
Olit fantastinen Jaken kanssa eilen. Libby arvosti tekoasi suuresti.
-Pidimme hauskaa sängyssäkin. -Mitä?
Lykkyä tykö!
-Eikö se jo riitä? -Mikä?
-Sait Libbyn. Eikö se jo riitä? -Tajua jo, että suhteenne on ohi.
-Mehän muutamme pian Chicagoon. -Mitä?
-Hidastahan. Matkaa on reippaasti. -Niin on sinullakin.
Hienoa. Noin sitä pitää! Juokse, läski, juokse!
Minähän voin laihduttaa, mutta sinä olet aina paskiainen.
Kenialaiset ovat yhä johdossa.
Kilpailijat juoksevat Thamesia pitkin. Miten upeat näkymät...
Tässä näemme kärkijoukon. Tahti on melko rauhallista.
Ehkä liiankin rauhallista, Chris. Pari amatööriä hyökkää takaa.
Äiti!
Nämä kaksi vaikuttavat juoksevan omaa kisaansa.
Kärkijoukko on aika ihmeissään.
Tällaista emme odottaneet näkevämme näin aikaisin.
Herranen aika, yksi miehistä kaatui.
Kaikki seuraavat näitä kahta.
Ei, mitä oikein yrität? Hidasta jo tahtia.
-Eikö hän näytäkin hyvältä? -Näyttää.
...uusi maailmanennätys.
-Mitä oikein yrität? Se on ohi! -En tee tätä Libbyn vuoksi.
-Olet naurettava! -Etkö pysy perässä, vai?
-Isi! -Dennis! Tai siis Whit!
Tilanne näyttää vakavalta...
Pysy maassa!
-Mihin olet menossa? -Menen auttamaan Dennisiä.
-Miksi? -Koska valmensin häntä!
Tämän juoksijan matka näyttää päättyvän St Luken sairaalaan.
-Äiti, tee jotain! -Tulehan.
Gordon, sanon tämän meidän kaikkien puolesta: Rahat tänne.
Viisi tonnia, kiitos.
Saatte nyt kuulla yhden jutun, se on itse asiassa aika hauska...
Minulla ei ole niitä rahoja.
Anteeksi hetkinen.
-Etsin Dennis Doylea. -Oletteko perhettä?
-Olen. -Siis Doyle.
Niin, Dennis Doyle.
-Sen nimistä potilasta ei löydy. -Oletteko varma?
-Hän on maratonjuoksija. -Ai, se juoksija. Tuolta hän tulee.
-Libby? Mistä tiesit tulla tänne? -Mitä oikein teet täällä?
Se psykopaatti kamppasi minut.
Jänneside taisi katketa. Kaverit, voisimmeko me...
Voisinko puhua loppuun? Tule etsimään minut! Varovasti...
Rahat eivät ole mukanani, mutta maksan kyllä.
-Niinhän sinä maksatkin. -Ei, odota nyt...
Vincent...
Odota nyt, Vincent.
-Eipäs kiirehditä, kaveri. -Kuka hitto sinä olet?
-Kiitos, Mr G. -Ystäväsi on kunnian mies.
-Vincentkö? -Niin, hän hakkaa sinut myöhemmin.
TV:ssä sanottiin, että hän tulee tänne.
-Odottakaa hetkinen. -Voisin haastaa hänet käräjille.
Mutta mitä tekisin pitsalaatikoilla ja Judas Priest -T-paidalla?
-Kulti, se oli varmasti onnettomuus. -Et nähnyt hänen hullua katsettaan.
Häneltä tuli vaahtoa suusta. Kuin olisi juossut Cujon kanssa.
Jake, antaisitko minun hallita omaa sänkyäni?
Voit katsoa vierestä.
-Libby, missä olet? -Sairaalassa.
Oletko Dennisin luona? Eikö hän olekaan siellä?
-Ei! -Missä hän sitten on?
Lopeta! Se jatkuu yhä. Maraton jatkuu yhä.
Miksi päästit Gordonin menemään?
Kai hän silti maksaa velkansa, Vincent... Vincent?
...yksinäinen juoksija. Hän näyttää loukkaantuneelta-
-ja hän vaikuttaa häiritsevän liikennettä.
Ei, se on Rolex. En minä sitä myy.
Mitä te oikein teette? Ei toisen taksia saa viedä!
-Lopettakaa! -Terve taas, Dennis Doyle.
-Kuka hitto te olette? -Vauhtia, komistus!
Aurinko laskee Lontoon yllä.
Yritämme yhä selvittää juoksijan henkilöllisyyttä.
Vauhtia, Dennis. Pystyt siihen kyllä!
Tiedämme vain, että hän edustaa erektiohäiriöistä väestönosaa.
Hyviä uutisia, Mr Bloom. Ei murtumia, ei jännevaurioita.
-Hienoa. -Jake, ole kiltti.
En itse asiassa löytänyt juuri mitään vaurioita.
Oletteko varma? Jake, ole kiltti.
Taisitte törmätä "seinään", kuten juoksijat sanovat.
Ei, ei se ole mahdollista...
Helvetti! Älä pelleile sänkyni kanssa, kakara!
Luoja sentään...
Iltaa. Pääaiheemme on tänään Nike River Run.
Puhumme pian voittajalle.
Olemme saaneet tuhansia soittoja koskien mysteerijuoksijaamme.
TV-ryhmämme yhytti hänet juuri.
Hidastaisitko vähän vauhtia?
Onko teillä nälkä?
-Pysähdy! -Ulos nyt.
-Tulkaa jo! -Häipykää siitä.
-Katsokaa nyt häntä! -Kampatkaa nyt hänet.
Pois siitä. Jättäkää hänet rauhaan.
-Haluan rahani nyt heti. -Älä kuuntele heitä. Olet voittaja!
-Typerys! Minulla on kypärä! -Häipykää.
Pitkänmatkanjuoksija on yksin, sen meille todistaa Dennis Doyle.
Hän on juossut jo 18 kilometriä nyrjähtäneestä nilkasta huolimatta.
Tämä todistaa sisun voiman. Mr Doyle, miten voitte?
-No mitäs luulet? -Inspiroivaa!
-Pidämme teidät ajan tasalla. -Pois tieltä, saatana.
Libby, olen pahoillani. Menin hetkeksi sekaisin.
En ajatellut mitään. Anteeksi. Kulta, voisimmeko me vain...
Jake, voisitko hiljentää TV:tä?
Kiitos. Kulta, voisimmeko me nyt edes puhua tästä?
-Leuka pystyyn! -Vielä vähän.
Tunnetteko Mr Doylen?
-Kyllä. Avustin valmennuksessa. -Mikä on nimenne?
Mr Ghoshdashtidar.
Ghosh... Kutsu minua Johniksi.
Minä huomasin hänen potentiaalinsa.
En voi hengittää! Pääni räjähtää.
-Ei hän taida jaksaa. -On pakko pysähtyä. Anteeksi.
-Mutta olet miltei perillä. -Paljonko matkaa on vielä?
Enää... 14,5 kilometriä.
-Voi ei... -Mitä nyt?
Hän osui "seinään".
No niin, kulta. Sänkyyn sitten. Jakey...
-Dennis? -Denniskö?
...myymälävartija on juossut jo 11 tuntia terveen jalkansa varassa.
Hän ei pysähdy, ennen kuin hän ylittää maaliviivan. Uskomatonta!
Et tee ikinä mitään loppuun asti.
-Sitä vain haluaa luovuttaa. -Minä en ole luovuttaja!
-Ja sen tulet tekemäänkin. -Juokse vain karkuun!
Niinhän sinä aina teet!
Dennis!
Dennis?
En voi uskoa tätä!
Hän jatkaa yhä matkaansa. Älä luovuta, sinä ihana mies!
Pahoitteluni, hyvä yleisö.
On vaikeaa pysyä tyynenä kaiken draaman keskellä.
Katsotaanpa, miten nilkka murtui.
Noin se tapahtui. Vaikuttaa siltä, että viereinen juoksija-
-on syypää tapahtumaan. Katsotaanpa toisesta kulmasta.
Kyllä, hän kamppaa Dennisin tahallaan!
Paskiainen! Pahoitteluni...
Ei siinä noin käynyt. Ei sinnepäinkään!
-En voi uskoa silmiäni. -En minäkään. Mitä tämä tarkoittaa?
Kulta, tuo kuvakulma saa sen näyttämään siltä, että...
Hän kamppasi minut! Niin siinä kävi.
En voi uskoa tätä. Kulta, tekisinkö minä muka noin?
Pilailetko sinä kanssani? Kulta...
En oikein ole oma itseni. Minulla on ollut ongelmia pitkään.
Työni ei ole ollut... Minä...
En oikein pärjää tässä kaupungissa.
Kaikki ovat niin kohteliaita, enkä oikein pidä ruoasta...
En tiedä, mitä minulle tapahtui, mutta en vain pärjää täällä.
-Muutto korjaa asian. -Muuttoko?
Niin, Chicagoon. Liian aikaistako?
-Tulehan, Jake. -Libby, minne menette?
Pilailet varmaan. Dennisin luoko? Et voi olla tosissasi!
Hänhän jätti sinut raskaana alttarille.
Kukaan ei ole täydellinen.
-Libby... Libby! -Varsinainen paskapää.
Hei, tiedän, että sinuun sattuu-
-mutta on jo näin lähellä, että pääsen lomamatkalle.
Lähestymme jo maaliviivaa St Paulin katedraalin luona.
Päivä on ollut pitkä minulle sekä kameramiehelleni-
-ja varmasti kaikille teillekin.
Dennis Doylelle päivä on ollut hänen elämänsä pisin.
Vauhtia, Dennis. Pystyt siihen!
Olet jo melkein perillä. 20 metriä... 18 metriä.
Enää 17 metriä, ja olet perillä.
Hän on minun kaverini!
Dennis, yritä vielä.
-Pysykin maassa, sinä mitätön mies. -Älä nouse!
Dennis... Dennis!
-Nouse! -Olet jo maaliviivalla. Nouse.
Nolaat itsesi pian. Nouse jo.
Dennis?
-Dennis! -Isä!
MAALI
Vielä vain, vielä vain!
-Teit jotain todella typerää. -Älkää menkö Chicagoon!
Isä, sinä voitit!
Hän teki sen! Hän onnistui!
Tänä aamuna Dennis Doyle oli pelkkä myymälävartija.
Tänä iltana hän on sankari!
Katsokaa! Tämä urhea mies romahtaa naisen syliin.
Varmaankin hänen rakkaansa. Ja katsokaa, hänellä on poika!
Tuota en tiennytkään! Tiesittekö te?
-Terve, Dennis. -Terve!
Hei. Jake, isäsi on ovella!
-Miten sujuu? -Oikein hyvin.
-Entä sinulla? -Joo, ei valittamista.
-Juoksetko yhä? -Päivittäin.
Toivottavasti oikeaan suuntaan.
Siispä...
Libby...
Mietin tässä vain, jos...
-Hei, isä! -Hei... sinä senkin.
Unohda äskeinen. Puhutaan myöhemmin.
-Selvä. -Sano äidillesi hei!
-Nähdään myöhemmin. -Nähdään!
Libby... Tulisitko kanssani päivälliselle ensi viikolla?
-Ei sinun tarvitse... -Tulenhan minä.
-Tarkoitan, että... Vau. -Se olisi kivaa.
Joo. Olisihan se.
-Soitan sinulle myöhemmin. -Selvä.
Miksiköhän tein noin?
-No niin. Onko valmista? -On!
Tervehdys!
Hei, Dennis!
-Mr G... -Terve, Jake.
-Olin juuri spinningissä. -Eikö olekin hauskaa?
Fantastinen treeni!
Isä hyökkää takaapäin. Vauhtia!
Hän vie pallon Jakelta! Isällä on nyt pallo.
Isä, anna se pallo!
-Isä pääsee karkuun! -Teemme hattutempun.
-Minäkin tahdon! -No niin, pallo Jakelle...
-Syötä nyt Mr G:lle. -Kiitoksia kovasti.
-Siinä, Mr G. -Nyt teen kielletyn liikkeen.
-Juoksen pelaaja sylissäni... -Isä, ei noin saa tehdä!
Ei siinä kaikki. Tyyppi pystyy tuskin kävelemään, mutta jatkaa silti.
40 kilometriä murtuneella nilkalla. Tiedättekö, miten hän sen teki?
Mikä piti hänet vauhdissa? Hänen valmentajansa uskoi häneen.
-Hän oli aina vierellä. -Sinäkö?
Aika uskomaton tarina. Täällä olisi samppanjaa, liittykää seuraan.
-Mikäs siinä! -Tervetuloa vain.
Suomennos: Petra Patrikainen www.sdimediagroup.com